OCR fix + resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com
Vi krever mye av pasientene.
Vi gir den narkose, skjærer i dem,
graver rundt i hjerne og innvoller med skarpe instrumenter.
-Vi ber dem stole blindt på oss. -Det blå.
Er du i tvil, skal du ta blått. Det framhever øynene dine.
Takk.
Sykehuset og personalet liker Richard.
De tror jeg dolket ham i ryggen for å få jobben. De vil være sinte.
-Akkurat som du. -Nei.
Likevel tror jeg du vil gjøre en god jobb.
Jeg tror du blir en god avdelingsleder.
Ironisk nok har kirurger problemer med tillit, for vi lærer
at vi ikke kan stole på andre enn oss selv.
Det er bare dine instinkter du kan regne med.
Vet dere hva møtet gjelder?
-Hørte det var kupp. -Webber ut, Shepherd inn. Sant?
-Vi vet ikke mer. -Tull.
Søsteren din er gift med ham. Jeg vet at du vet det.
Har du ikke egne tapervenner å prate med?
Hørte Shepherd skal skjære ned. Kanskje du blir først.
Jeg er trygg. Vi bor sammen. Dere burde passe dere.
-Hva vet du? -Enkel matte.
Shepherd hater fusjonen. Så dere fra Mercy West er ferdige.
Derek fjerner ikke noen fordi de er fra Mercy West.
Han er ikke sånn. Han er lojal og rettferdig.
Si det til Webber.
Du kan kun stole på egne ferdigheter.
Helt til du en dag forlater klasserommet og går inn i en operasjonsstue.
Jeg tror vi snart har fått ut tumoren.
l denne farten blir vi tidlig ferdig, Grey.
Kanskje du får med deg slutten på Shepherds store tale.
Hun har takykardi!
Du er omringet av andre. Et helt lag.
Jeg skjønner det ikke. Alt så bra ut.
Jeg ser ingen blødninger.
Jeg ser ingen årsak her.
Hvorfor går hjerterytmen gjennom taket?!
-Sjekk anastomosene. -Alle er intakte!
Hva? Er...? Vent litt. Følte jeg en bevegelse?
Hun er våken. Dr. Bailey, pasienten er våken.
Et team du må sette din lit til...
...uansett om du stoler på dem eller ikke.
Hva i helvete har du gjort?!
Få henne i narkose!
Jeg vet du er redd nå, men alt vil ordne seg.
-Bare prøv å puste. -Gir 1 50 med propofol.
-Tror han skal holde talen? -Vet ikke.
-Du, det den kvelden... -Jeg vil ikke prate om det.
-Hva har han på seg? -Ser bra ut. Som en sjef.
Ser ut som en begravelsesagent.
-Jeg lovte vi skulle klappe. -Nå?
Takk for at dere kom. Jeg vet dere er travle,
så jeg skal være kort. Som dere kanskje har hørt,
er jeg utnevnt som fungerende avdelingsleder i kirurgi.
Mitt mål er at overgangen skal bli glattest mulig.
-Vi har hatt noen tøffe måneder. -Her kommer det.
-Det er blitt begått feil. -Han prater om fusjonen.
-Jeg akter å rette dette opp... -Som jeg sa.
...og gjøre sykehuset like bra som før.
Som før? Begravelsesagenten trenger taleskriver.
-Vi er ferdige. -Ja, det er dere.
-Se, avdelingsleder Webber. -Og...
Det jeg mente...
...med det, var... Jeg ville bare takke dere
for støtten, på forhånd. Det var alt. Sett i gang å jobbe.
Avery? Du må hente journalene mine og ta dem til rom 2214.
Yang pleier å komme tidlig for å gjøre det.
Yang er ikke hos meg i dag. Det er du.
Karev, jeg hører du er pediatriens framtid.
Unnskyld?
Bailey sa det. Vær hos meg i dag, så jeg får se om det stemmer.
-Hva sa hun? -At du er sykehusets beste barnevakt.
Hold kjeft.
Syns du ikke pediatri er tøft? Bare si det rett ut, Avery.
Nei. Nei da.
Ikke la deg lure av rulleskøytene. Pediatri er tøft.
Visitten om ti.
Pediatri. Taperjobb.
Jeg hørte at...
...Sloan var utskrevet fra sykehuset i LA.
Det er bra. Er hun... Kommer hun hjem snart?
Mark? Spøker du? Skal du ikke se på meg engang?
Torres, jeg har et decubitalsår du må se på.
Skikkelig voksent, Mark!
Du har to alternativer.
Skriver du under her, går du av før tiden.
Du førpensjonerer deg.
Legeautorisasjonen blir ikke gyldig mer.
Du forlater sykehuset med umiddelbar virkning.
-Ingen tilknytning. -Ikke skriv under på den.
Skriv under på denne.
Der står det at du frivillig melder deg på
et rehabiliteringsopplegg for leger.
Dra på rehab, Richard. Du blir nykter.
Når du er ferdig, venter jobben din på deg.
Hvis styret godtar det.
Jeg må ha betenkningstid.
Hva trenger du å tenke over?
Du vurderer vel ikke å slutte?
Unnskyld, men sjef...?
-Ja? -Ja.
Dr. Shepherd. Det er en situasjon du må ta deg av.
Unnskyld meg.
-Pasienten lå åpen på bordet... -Hun hadde nok narkose.
-Vi kan ikke klandres. -Stopp!
Trekk pusten. Du ser til pasienten.
Sånt skjer. Det har skjedd meg.
-Er vi heldige, husker hun det ikke. -Da husker hun ikke å saksøke oss.
Bra, hva?
-Veldig ansvarlig. Av med slipset. -Hva?
Slipset.
Mr og mrs Wilson? Vi skal informere dere om operasjonen.
Vi har fjernet tumoren. Jeg klarte å fjerne hele
-fra bukveggen din. -Det er bra.
-Det gikk veldig bra. -Å?
Enn da jeg våknet på operasjonsbordet?
Gikk det også bra?
Da jeg kjente svilukten av mitt eget kjøtt. Hvordan gikk det?
Da jeg lå der uten å kunne snakke
mens jeg kunne føle at dere skar i meg?
Jeg kunne ikke røre meg. Jeg lå våken, og dere var helt ute å kjøre!
Hvor bra gikk det da?
Sånn gjør vi det. Jeg sjekker anestesien.
Du får fullstendig blodstatus og ser på genotypen.
Sånn gjør vi det? Vi? Hørte du ikke?
Jenta er ute av seg. Vi kommer til å bli saksøkt, på grunn av deg.
Ikke ta den til meg.
Du aner ikke hva som gikk galt.
Det jeg vet, er at du er ny her.
Du er sikkert misfornøyd fordi p-plassen på Mercy West var bedre.
Jeg vet du er anestesilege og derfor tjener fett
med greie vakter der du sitter på ræva
og leser Architectural Digest mens noen på andre siden
av forhenget gjør jobben og blir saksøkt.
Vet ikke hva de gjorde på Mercy West,
men her på Seattle Grace regner vi med å kunne
lite på at narkosefyren gjør jobben sin så vi kan gjøre vår.
Vi forventer at narkosefyren holder seg våken ved bryteren
uansett hvor lang og kjedelig operasjonen er.
Vi forventer at narkosefyren er nok konsentrert
til å holde pasienten bevisstløs!
Hvor lenger har Brad hatt smerte?
-På og av i flere måneder. -Brad, er smerten konstant
eller til tider verre eller bedre?
Den er verre om morgenen, rett etter frokost.
Som jo er når han skal på skolen.
Men jeg føler den andre ganger også.
Som når du har spanskprøve
eller skal ha foredrag i historietimen.
-Stress kan forsterke magesmerter. -Ikke gi ham støtte.
-Han simulerer for å slippe skolen. -Nei da!
Buken er myk, ikke øm eller hard. Tarmlydene er fine.
Jeg vil sjekke alt. Dr. Karev, hva vil du foreta deg?
-Vi kan prøve trippel kontrast-CT. -Fint.
Brad, dette vil koste flere tusen dollar,
og forsikringen dekker bare noe. Du vet vel det?
Jeg simulerer ikke! Æresord, pappa!
Dr. Altman? Jeg ser at du har Avery oppsatt
-på alle operasjonene dine. -Ja.
Er det ikke plass til meg hos deg?
Du har vært med på samtlige siden jeg kom.
Dette er et undervisningssykehus. De andre bør også få sjansen.
Ja visst. Det skjønner jeg.
Tror du at du har plass til meg i morgen eller dagen etter?
Jeg vet ikke.
Jeg...
Jeg kan ikke i dag, Cristina.
Leslie? Hei.
Dette går fort. Vi skal bare undersøke...
-Forsiktig! -Du får ikke røre meg.
-Leslie. -Jeg mener det.
Ikke la henne røre meg.
Jeg vet det har vært en tøff dag,
-men får vi ikke sett... -Jeg husker det.
Jeg husker du hylte under operasjonen.
-Du hadde panikk. -Hun får takykardi.
Panikk.
Med hånden din i kroppen min. Du bare...
Dr. Bailey, operasjonssåret blør.
-Hun rev det opp. -Ikke rør meg, sa jeg!
Du får ikke røre meg!
-Grey, ha på ny forbinding. -Ikke rør meg!
Trykk på bandasjen med en hånd,
og ta så mye gassbind du kan med den andre.
Ser du teipen? Ta et langt stykke.
-Trenger du hjelp? -Nei. Det går bra.
-Nei vel. -Jeg må prate med deg om Mark.
-Ikke riv dem opp. -Han prater ikke til meg.
Han ser knapt på meg. Jeg vet det er slutt,
men vi må jobbe sammen, og jeg skal bli plastikkirurg.
-Du skal ikke bli plastikkirurg. -Uansett.
Vi ser hverandre hver dag.
Han er bestevennen til min søsters Post-it-ektemann.
-Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. -Han er urimelig.
-Nei! -Forsiktig med gipsforingen.
Han kan jo være høflig iallfall. Jeg var utro én gang. Hva så?
-Han lå jo med Addison. -Ja, ikke bare én gang.
Hva?
-Ikke noe. Jeg sa ikke noe. -Ikke bare én gang?!
Hva med den? Ser du den flekken?
-Det var lo. -Det rimer ikke.
Ingen unger vil være taper, miste timer for å dra på sykehus,
-uansett hvor teit man er. -Jeg elsket sykehus som liten.
Ikke skole, masse kult medisinsk utstyr å leke med.
Akkurat. Vi ser på det på ny.
Han kom med akutte, men periodiske magesmerter.
-Ikke noe mønster. -Prøver normale, ingen feber.
-Myk buk ved undersøkelse. -Det er noe vi har glemt.
-Kronisk mesenterisk iskemi. -Uvanlig hos barn,
-men med vaskulære plager... -Det passer symptomene.
-Vises ikke på skanning. -Problemet er
at en nøyaktig diagnose
-krever undersøkende laparoskopi. -Og så?
Brads far ville ikke vi skulle ta CT.
Tror du han går med på en undersøkende operasjon?
Teddy fryser meg ut. Hun vil ikke tilstå det,
men jeg tror...
Jeg vil ikke prate om Teddy. Vil du prate om Teddy?
Nei.
Jeg hørte han brøt sammen psykisk.
-Jeg hørte det var medikamenter. -Reseptbelagte eller...?
Gå og praktiser medisin.
Richard. Det at du sitter her, er ikke bra.
Det hjelper ikke saken. Skriv under, og dra på rehab.
-Skriv under. -Hvem tror du at du er?
Hvem...? Du er ikke min sjef
eller avdelingsleder. Selv om du har stjålet kontoret mitt...
Du er i knipe, og jeg prøver å hjelpe.
-Jeg hjalp deg! Jeg sparket deg ikke! -Du fikk sparken da du tok en drink.
Pell deg vekk!
Du får ikke avslutte karrieren din for å ta igjen mot meg.
Jeg gjorde det jeg måtte, ikke noe mer.
Se meg i øynene og gjenta det.
Jeg ville ha jobben.
Det innrømmer jeg. Jeg ville ikke ende karrieren din.
Det er vel ikke din avgjørelse. Du gjorde det du måtte.
Men dette bestemmer jeg.
-Så gå ut. -Nei!
Hold opp, begge to! Folk ser på.
Gå og jobb.
MØTEROM
-Narkosefyren vil ha en unnskyldning. -Hva?
Leslie Wilsons cytokrom-P450-resultat.
Typen hun har, metaboliserer anestesimedikamenter for raskt,
mye raskere enn oss. Det kunne vi ikke visst for operasjonen.
-Det var derfor hun våknet. -Ja.
Du trenger ikke knele og unnskylde deg.
Men jeg vil ha noe ektefølt. Noe i retning av
"Du hadde rett, og jeg var ubetenksom og slem."
Kanskje legge til "Du er jo en sabla flink lege."
Det var ikke vår feil. Det er den gode nyheten.
Hun må ha ny operasjon. Operasjonssåret fortsetter å blø.
-Hun kan ha indre blødninger. -Greit.
Det blir ikke lett, men nå kan jeg gi henne narkose.
Hun lar meg ikke røre henne.
Jeg er flink med pasienter.
De stoler alltid på meg. Jeg har aldri...
Jeg vet ikke hvordan...
Hun lar meg ikke røre henne.
-Hvorfor går du sånn? -Jeg har brannsår.
-Hvor? -Gå vekk.
Vi er leger. Ikke vær flau.
Jeg er ikke flau! Jeg venter på Meredith. Gå vekk.
-Du fikk behandle flåtten min. -Dette er ingen flått.
-For en drittdag. Mark er en dritt. -Yang har intime brannsår.
Det er ikke intimt.
Det er på rumpa. Se på gangen.
-Har ikke dere pasienter? -Hvordan fikk du brannsår på rumpa?
-Callet du? -Mer, kom.
Dere kan ha det så bra.
-Hjelpe meg! -Ikke så høyt.
Hvordan...? Hva...?
Du har merker etter radiatoren brent inn i rumpa.
Etter ventilen.
Jeg var opptatt med å ha sex. Kan du bandasjere såret?
Owen er veldig huleboeraktig.
Det er sexy, litt skremmende, men mest sexy.
Jeg tror han ennå er sur for at jeg tilbød Teddy ham.
Alex!
-Skinkesteik. -Det blir blemmer.
-Kan du få dem vekk? -Bailey caller meg.
-Lexie, kan du ta over? -Jeg hater deg.
-Jeg tar Alex med meg. -Hva?
Kom igjen.
-Er det en sexskade? -Åh gud.
Det er det.
Jeg pleide å få sexskader med Mark.
Mark var flink til å gi meg gode sexskader.
-Ikke gråt på ræva mi. -Unnskyld.
Ikke gråt.
-Er du...? -Opptatt.
Dr. Altman, jeg har hentet alt du ba om.
Det er ordnet numerisk etter romnummer.
Numerisk?
-Er det ikke sånn...? -Greit.
Yang ordnet dem etter prioritet, mest akutt, minst akutt,
men det er greit. Det fungerer. Følg meg.
Nei.
Dere får ikke skjære opp sønnen vår uten bevis for at det er noe...
-Pappa. -Nei! Hør på meg.
Vi snakker om tusenvis av dollar pga. en innskytelse?
Han har nervøs mage og dårlige karakterer, det er alt.
Jeg hatet også skolen, Brad.
Din mor og jeg har jobber, som vi må gå på.
Du har skolen. Det er jobben din. Det blir ingen operasjon.
Ikke på tale!
Er det riktig av dem å ta ham hjem?
-Nei. -Brad, jeg underviser.
-Tror du han simulerer? -Nei.
-Hva vil du gjøre? -Trykke trynet til faren
-i veggen. Ikke vondt ment. -Det hadde vært fint.
Bortsett fra fysisk vold, hva vil du gjøre? Dette er pediatri.
Pasientene kan ikke tale for seg.
l tillegg til å operere er en viktig del av jobben å tale for dem.
Fikser du det?
Ja, operasjonen er undersøkende,
og ja, Brads bilder ser fine ut, men har vi rett
og han har mesenterisk iskemi og dere tar ham hjem,
vil blodtilførselen til tarmen gradvis stanse,
drepe vev og gi Brad sepsis.
Kroppen vil få et så kraftig sjokk at når dere skjønner
hva som skjer og ringer sykebil,
er sjansen for at Brad kommer ut av sykehuset i live, lik null.
Jeg skjønner at du tror han simulerer.
Da er spørsmålet: Hvor sikker er du?
Hvor sikker?
Jeg forstår at du nøler.
Men du må opereres på ny.
Har hun ikke hatt nok i dag?
Jeg kan prøve å få deg overført til et annet sykehus.
Å overføre tar tid,
jo lenger vi venter, desto større er faren for infeksjon eller blodtap.
Jeg vet du er redd. Men bandasjen er provisorisk.
-Det må gjøres ordentlig. -Det var som å ligge i ei kiste.
Levende i kista.
Jeg kunne verken prate eller røre meg.
Tanken på å ha hånden din inni meg igjen...
Du trenger ikke gjøre noe du ikke vil.
-Du kan gjøre det. -Hva?
Du var der.
Du beholdt roen.
Du var snill.
Dr. Bailey har mye mer erfaring.
Hun får ikke røre meg.
Du må love at hun ikke får røre meg.
Du kan gjøre det.
Ikke hun.
Hva syns du om gaven jeg fikk fra Hunt for å bli sjef?
Fra Hunt? Jeg skulle gi deg en sånn.
Luksusutgaven, som teller poeng, ikke den billige.
-Det er min stol. -Jeg liker den. Føler meg mektig.
Litt av et opptrinn i møterommet.
-Så du det? -Alle så det.
Hva skjedde, hvordan avsatte du sjefen og hvorfor?
-Kan ikke si noe. -Ikke til meg?
-Det er ikke min historie. -Følg med.
Jeg må visst takle et søksmål. Første dagen.
-Pasienten våknet på bordet. -Vet dere at Lexie lå med Alex Karev
mens jeg var i LA og tok meg av min syke datter?
Ifølge Meredith gjorde du mer i LA enn å ta deg av lille-Sloan.
-Hun dumpa meg. -Derfor lå du med ekskona mi?
-Lå du med ekskona? -Du er gift på ny, så hva så?
Så Karev-greia er tilgivelig.
Ikke for meg.
-Hva? -Sugemerke?
-Det er en føflekk. -Det er et sugemerke.
Cristina og jeg har...
-...hatt det fint. -Dere passer sammen.
Ikke som jeg og Lexie. Mye bedre enn Yang og Burke.
Jeg skjønte meg ikke på dem. Bare enstavelser.
Jeg veddet 50 dollar på at hun aldri ville gifte seg.
Det er en god historie.
Det er ikke din historie.
Bailey lar meg operere en pasient med indre blødninger post-op.
Alene. Tror du jeg vil klare det?
Jeg tror det.
Derek sier du tenker på å slutte.
Jeg tror at hvis moren min var her og kunne se dette,
ville hun gi deg juling bare for at du vurderer det.
Disse tarmslyngene er også fine.
Ingenting.
Faen. Jeg presset dem til å operere ungen fånyttes.
Det var ikke fånyttes. Siden vi ikke fant noe,
er vi nærmere å finne ut hva som ikke feiler Brad.
Da er vi nærmere å finne ut hva det feiler ham.
Det skal du si til de sinte foreldrene.
-Jeg? -Du presset dem til å operere.
Du får ta kjeften. Sug mer, takk.
-Trykket falt. -Han blir ustabil.
Gi en liter bolus og sy ham igjen.
Vi fant ikke problemet, men noe er definitivt galt.
Det er ikke noe i veien for at du kan operere.
Hun er jo i narkose.
Jeg opererer ikke en pasient som ikke vil jeg skal operere henne.
Vil hun at en assistentlege skal operere,
skal en assistentlege operere.
Jeg hadde ikke latt deg operere hvis jeg trodde du ikke taklet det.
-Jeg kan lage hull i tarmen. -Nei da.
Jeg skal være der hele tiden.
Dr. Webber veiledet deg, da kan jeg også gjøre det.
Sjefen veiledet meg ikke fordi jeg var dyktig.
Richard Webber bruker ikke tid på hvem som helst.
Den forrige kirurgen han veiledet, var meg. Tror du ikke jeg er dyktig?
Heng i og gjør deg klar. Pasienten din venter.
Tror du at Shepherd vil fjerne oss alle?
-Hva? -Fra Mercy West.
Tror du vi er ferdige? Si fra hvis du tror jeg bør finne ny jobb.
-Hvorfor er sønnen vår på intensiven? -Fant dere ut noe?
-Nei. -Hvorfor har han slange i brystet?
Du sa dere skulle operere i buken.
Brad ble ustabil under operasjonen.
Vi måtte sette sentralt venekateter, som ble bøyd, så lungen...
-Alex! -Skar dere
i sønnen vår uten grunn og gjorde vondt verre?
-Blod. -Hva?
Det er masse blod i drenet.
-Hent instrumenter og hansker! -Han har allerede mistet 7 dl blod!
-Hva skjer? -Dere må gå ut!
-Vi går slettes ikke! -Si hva som skjer, da!
Hjertet stanser! Call Kardiologisk og Robbins.
-Vi kan ikke vente på dem! -Hva er det som skjer?
Jeg må åpne ham. Skalpell!
Hjelpe meg!
La sønnen vår være i fred!
Hjerterytmen synker!
Sug mer!
Jeg klarte det.
-Hva skjedde? -Han mistet to liter blod
på fem minutter. Jeg tror jeg fant kilden,
for blødningen roet seg.
Hopp på. Vi går på operasjonsstua.
-Call Cristina Yang. -Skal bli.
Vent. Vent, da!
-Det er Teddy! -Hva så?
-Du er ikke hos henne. -Nei, men...
Ikke gå. Hun har en annen assistentlege i dag.
Blir her hos meg.
Ikke gå.
Vær så snill.
Greit.
-Hvordan er det med ham? -Det er kritisk.
Han har ruptur i A-disseksjon.
Blir så å si aldri tatt, men Karev kan ha utrettet et mirakel.
Bra gjort, Karev.
Pokker.
Hvor er Yang? Jeg trenger hjelp.
-Skal jeg gjøre meg klar? -Dr. Altman, jeg er her.
-Hun venter på Yang. -Jeg vet det.
Jeg vet jeg ikke er Cristina Yang.
Det har du demonstrert, men får jeg sjansen...
Jeg har gode hender.
Jeg kan hjelpe til.
Kanyler arteria og vena femoralis, så skal vi kjøle ham raskt ned.
Vi har 30 minutter å reparere ham på, ellers er han ferdig.
Tarmen ser fin ut.
Bra. Sjekk anastomosen og fortsett. Er alt som det skal?
Trykket stabilt, BlS-verdi 45. Sover som en stein.
Akkurat som da du spurte for to minutter siden.
Anastomosen ser fin ut. Tarmen er intakt.
Ta ny mesh.
Dessuten leser jeg ikke Architectural Digest på operasjonsstua.
Bladet jeg leste i,
var Journal of Clinical Anaesthesia.
-I fall du lurte. -Slett ikke.
Klar for meshen. Sutur, takk?
Ta et godt stykke fascia.
Jeg liker ikke det at jeg må sitte på jobben.
Det er ikke bra for ryggen, og jeg må holde meg i form
så jeg kan løfte bøttene med penger.
Jeg roper når jeg er redd. Enkelte klynker eller dukker.
Jeg har aldri vært så redd som da hun våknet.
Så jeg ropte. Og så ropte jeg litt til. Sånn er jeg bare.
-Var det en unnskyldning? -Bedre enn det blir det ikke.
-Fin hudgraft. -Takk.
-Jeg pratet med Lexie. -Hvorfor?
Når? Hvorfor prater du med henne?
-Hun kom til meg, og faktisk... -La være.
Du er min venn, ikke ta hennes parti.
Jeg tar ikke parti, jeg sier bare at hun hadde gode argumenter.
Hun dumpet meg og hoppet til køys med Karev!
Hun får ikke ha gode argumenter!
-Er du ikke en smule...? -Sint? Fornærmet? Frastøtt?
Hyklersk? Sjåvinistisk? Umodent?
Hun dumpet meg! Ikke omvendt.
Hun dumpet meg fordi jeg ville ta ansvar overfor datteren min.
Du vet for et viktig skritt det var for meg, og at jeg ville ta det med Lexie.
Jeg er ikke den umodne!
Du gjorde så jeg ødela hudgraften!
Leslie er ferdigoperert.
-Hvordan gikk det? -Flott. Ingen komplikasjoner.
-Meredith gjorde en utmerket jobb. -Det er bra.
En god nyhet.
-Hvordan er advokaten? -Han er her, og sikler.
Pokker.
Tøff første dag, sjef?
-Tøff første dag. -Vet du at ni av ti ganger
kan du unngå søksmål ved å be om unnskyldning?
Folk liker å bli hørt og bli vist respekt.
De liker å få en unnskyldning. Det hadde Webber gjort.
Han hadde gått til henne etter oppvåkningen
og bedt om unnskyldning.
-Dr. Altman. -Når jeg caller,
-forventer jeg svar. -Ja, jeg beklager, jeg var...
Jeg hadde en ruptur i A-disseksjon, og...
-Ruptur i A-disseksjon? -Jeg trodde jeg i det minste
kunne stole på at du var profesjonell.
Alt i orden?
Dr. Altman, beklager. Du har rett.
Det skal ikke gjenta seg. Jeg burde ha svart.
Nei, vent...
Det var ikke Cristinas feil. Jeg ba henne ta et traumetilfelle.
Sier du det? Så du kan snakke til meg, altså.
Vet du hva?
Glem det.
-Hva er det? -Hva prøver du å gjøre mot meg?
Jeg... Cristina...
Gi deg, da!
-Sprakk hjertet hans? -Helt utrolig.
-Hvorfor så dere det ikke? -Hjertesymptomene framsto
som magesmerter, som er kjempesjeldent.
Så å si umulig å diagnostisere.
Men det viktigste er jo at det går bra med Brad.
Bra?
At han er koblet til slanger og... Går det bra, da?
Det er vår fortjeneste at han lever.
Hadde han vært hjemme når aorta sprakk, ville han ha dødd.
Tenk hvor mye fravær han hadde fått da!
Karev! Vi er ferdige.
Unnskyld. Bli med meg.
Bare gå din vei, Bailey.
Jeg vil ikke du skal se meg sånn.
Nå er det slik at alle har sett deg sånn hele dagen.
Jeg kjenner ikke detaljene, og jeg vet ikke hva som skjer med deg.
Men du kan ikke sitte her på dette viset.
Jeg kan ikke gi dem dette.
Shepherd. Jennings.
Gjør jeg som de vil, er det som å si at de hadde rett.
At det var riktig å gjøre sånn.
-At de hadde rett om meg. -Rett om hva, da?
De vil jeg skal si at jeg er alkoholiker.
Er du det?
Ja.
Men skriver jeg under på dette, må jeg slutte å drikke.
Og dra på rehab.
Jeg tror ikke jeg er klar for det.
Drikkingen føles som det eneste jeg har igjen.
Du er bedre enn dette. Jeg har sett deg bedre.
Måten å vinne over dem på
er å slutte å kjempe imot dem. Dra og bli frisk.
Bli den mannen jeg alltid har visst at du var.
Bli sjefen.
I pediatrien kan du ikke la følelsene styre.
-Du sa det inngikk i jobben. -Det er forskjell på
å kjempe for små mennesker og irettesette redde foreldre!
Du er flink med unger, ser jeg. Du har gode hender, gode instinkter.
Det visste vi. Du er makeløs
til å tale for pasienter.
Men før du har vært far,
før du har hatt våkenetter med skrikende spedbarn,
taklet dag på dag med et liten smådjevel
eller oppdratt en lyvende tenåring, får du ikke kritisere foreldre.
Du må tale for ungene.
Du får ikke irettesette vettskremte foreldre.
-Er det forstått? -Ja.
Bra. Da kan du gå å be paret om unnskyldning.
Karev?
Du reddet guttens liv.
Hvordan føles det?
Kjempemessig.
-Tøft, ikke sant? -Ja.
Velkommen til Pediatrisk.
Jeg vet det har vært en lang dag og dere vil hjem,
men jeg føler vi fikk en dårlig start i morges.
Jeg forventer ikke at dere har tiltro til meg nå.
Men dere skal vite at jeg har tiltro til dere.
Derfor syntes jeg det var viktig å komme hit og...
...be om unnskyldning.
Mrs Wilson, har du litt tid?
Jeg vil rydde opp i ting.
Jeg vil tilby dere jobb igjen.
Det vil bli nedskjæringer.
Men dere fortjener en sjanse.
-Hjelpe meg! -Takk, dr. Shepherd.
Tusen takk.
Jeg er verken for eller imot fusjonen.
Fra nå av har samtlige blanke ark.
Jeg er ikke opptatt av fortiden.
Jeg prøver å forstå deg.
Du har prøvd å knulle meg til underkastelse.
-Nei. -Du har prøvd å knulle meg
til underkastelse. Jeg tillot det fordi sexen var så bra,
-og egoet ditt fikk en knekk. -Jeg prøver.
Jeg prøver å forstå deg og bli kjent med deg.
Jeg prøver å...elske deg.
Men jeg vet ikke hvordan, for du gir ikke noe igjen.
Brannsåret var et brennemerke som din eiendom.
Jeg prøver!
Jeg kjenner deg ikke, for du gir meg ikke noen ting.
-Jeg gir deg alt. -Burke.
-Hva? -Burke. Preston Burke.
Dere var forlovet og nesten gift, hvorfor ble det ikke noe av?
Nei, dette blir jeg ikke med på.
Du gir meg ikke noe!
Kanskje jeg prøvde å knulle deg til underkastelse.
Kanskje jeg prøvde å få kontakt.
Jeg prøver alt mulig, men du må gi noe tilbake.
-Burke er uvesentlig. -Som jeg blir om tre år.
-Du er urettferdig. -Jeg prøver å elske deg.
La meg gjøre det, da.
Burke...
Burke var...
Han tok noe fra meg.
Han tok små biter av meg.
Små biter, litt etter litt. Så små at jeg ikke merket det.
Han ville jeg skulle være noe jeg ikke er.
Jeg ble til den han ville.
En dag var jeg meg, Cristina Yang, og så plutselig
løy jeg for hans skyld, satte karrieren på spill
og gikk med på å gifte meg, gå med ring og bli brud.
Helt til jeg sto der i bryllupskjole uten øyenbryn
og var ikke Cristina Yang mer.
Selv da hadde jeg giftet meg med ham. Det hadde jeg.
Jeg mistet den jeg var i lang tid.
Og nå...
...når jeg er meg selv igjen...
...kan jeg ikke...
Jeg elsker deg. Mer enn jeg elsket Burke.
Jeg elsker deg, og det gjør meg helt vettskremt.
For...
...da du ba meg ignorere at Teddy callet,
tok du en bit av meg.
Jeg lot deg gjøre det.
Og...
...det vil aldri...
...gjenta seg.
Jeg ser framover.
-Føler du deg bedre? -Litt.
Dette fungerer ikke for meg.
Mot hvor lovende dette sykehuset er.
Jeg vil hedre Richard Webber og det han har skapt.
Ikke endre det.
Takk, Richard.
Beklager.
Derfor erjeg både ydmyk og beæret
over å bli ny avdelingsleder i kirurgi.
OCR fix + resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com www.undertekster.no www.subscene.com